Team Wild Animals Only Released On: www.HoundDawgs.org
Amerika.
Du ledstjärna av sans och proportionerlig respons.
Du som för lugn och godhet till världen.
Vad gör du när kriget inte kan vinnas i verklig mening?
Tja, man avskedar killen som inte lyckas vinna, -
- och tar in en annan.
2009 var det kriget Afghanistan.
Och den andre -
- var Glen.
Är ni redo?
Nu åker vi och vinner kriget.
Okej.
Det här fick jag veta om fyrstjärnige generalen Glen McMahon.
Han föddes i en militärfamilj i Fort Leavenworth.
Examen från West Point 1976.
Kommandoutbildning 1979.
Han hade examen från Yale i politik och militärhistoria.
Han var både en stjärnstudent och en bråkmakare.
En gång försökte han stoppa upp ett knallskott i ändan på en sovande sergeant.
Han var älskad av sina mannar.
Nu kör vi.
- Aldrig rädd för att smutsa ner händerna. - Fotodags.
Han skickade aldrig sina mannar dit han själv inte skulle gå.
Han kallades Lejonkungen, G-Man, Big Glen, -
- och vanligast, Glenimal.
Han hörde liksom hemma i en annan tid.
Hans hand var alltid halvt sluten, -
- som om han höll i en segercigarr från andra världskriget -
- som hans hälsofanatiska jag aldrig skulle låta sig röka.
INTERNATIONELL SÄKERHETSSTYRKA
Efter en lyckad tjänstgöring -
- som befälhavare för hemliga militära operationer i Irak, -
- utsågs han till befälhavare för USA: s och koalitionens trupper i Afghanistan.
Ett krig som enligt hans åsikt -
- inte hade vunnits därför att det saknades ledning.
General.
Vi är glada att ha er här. Det är en ära.
Jag är glad att vara här. Eller hur, Greg?
Jajamän, sir. Ni är väldigt glad.
När han var i Irak hann han på nåt sätt skriva en bok om ledarskap, -
- med titeln One Leg at a Time, Just Like Everybody Else.
Där skriver han: "Män är bristfälliga varelser."
Om de själva får bestämma, -
"- vill de egentligen bara pilla med snoppen och äta kyckling."
Trots alla hans bedrifter som ledare för specialtrupperna i Irak, -
- känner nog de flesta av oss här general McMahon -
- som mannen som dödade al-Zarwaqi och knäckte al-Quaida.
Ingen orsak.
Vi har en krigare vid rodret, och det är ett nöje, sir.
Glen var känd för sin ödmjukhet.
Men ödmjuk på ett sätt som säger: "Min ödmjukhet gör mig bättre än dig."
Han var känd för sin spartanska och disciplinerade livsföring.
Han åt ett mål mat om dagen. Han sov fyra timmar per natt.
Han sprang elva kilometer varje morgon.
I Irak förvandlade han specialtrupperna med vad han kallade -
- systemisk negation av repetitiv procedurpraktik.
Eller som man sa inom det militära: SNARPP.
Där har vi Italien. Holländarna.
Vi har Polen, Makedonien, Ukraina.
Där borta har vi Australien, Kroatien, Belgien...
Det räcker. Lagom stora bitar. Nu avslutar vi här.
Okej.
Han var en mästare på systemorganisation.
Och det behövde han vara, -
- för att kunna styra den här koalitionen av 43 länder.
- Kan jag hjälpa er? - Prata färdigt. Kriget kan vänta.
Vad kan jag göra för er, general?
Jag vill att alla flyttar från sina kontor -
- till ett kontorslandskap. Jag kom för att prata med er om det.
Jag har bara tio man att leda här i Afghanistan.
Det är opraktiskt för mig att sitta där ute med alla andra.
Jag förstår, men alla har ett skäl till att inte vilja vara där ute.
Österrike har två man här. Island har sju.
Några vägrar strida på natten, andra vägrar strida i snö.
Det ena landet vill bekämpa narkotikan. Det andra landet vill inte det.
Om vi är i samma rum...
Cory Staggart var Glens högra hand.
Han skötte allt.
Han var kommandosoldat.
Fast hur han klarade kommandoträningen har jag ingen aning om.
Bra. Tack. Nu måste vi vidare.
Greg Pulver.
General Greg Pulver tog examen från West Point samtidigt med Glen.
Intressant. Har han säkerhetsbehörighet?
Han följde honom som en skugga.
Så släpp in honom -
- precis som alla andra personer med behörighet, för fan!
Hans officiella titel var underrättelsechef, -
- men jag såg bara en kille med hetsigt humör, -
- vars liv saknade mening utan Glen.
Andy Moon var Glens tekniksnille, -
- och gav generalen IT-support av alla slag.
- Andy. - Vilket Glen behövde ofta.
- Hur mår du? - Bra, sir. Och själv?
Bra. Kan du följa med mig?
- Min elektriska rakapparat är... - Ja, sir.
...trasig.
Pete Duckman var en Navy SEAL.
Liksom med Pulver, innehöll hans titel ordet "underrättelse".
- Vad pågår? - Chefen ska besöka president Karzai.
Coolt. Varför så uppklädd?
Han är en världsledare.
Coolt. Ska jag följa med?
Ja, det är ditt jobb. Fan, Pete. Varför är du så tjock?
- Jag är inte tjock. - Än idag -
- är jag osäker på vad Duckman gjorde för generalen.
Det är en blandning av korspollinerande kollationering...
Amiral Simon Ball var Glens presstalesman.
- Samarbetsmässig, samarbets... - I tre och ett halvt år -
- hade han förklarat SNARPP för Washington-pressen.
...med centraliserad befäls...
- centraliseringsstruktur, och sånt.
FÖRSVARSDEPARTEMENTET
Matt Little var Glens civila PR-konsult.
Jag vet inte. Är det en bra hand?
- Han var ett marknadsföringsess... - Straight flush. Hallå?
...och lobbyist som ansåg -
- att kriget i Afghanistan var helt meningslöst.
Skojar du? Aldrig att jag åker dit.
Tills han erbjöds en massa pengar för att sälja det.
Hur mycket?
Och Willy Dunne.
- Den här vägen, chefen. - Willy var Glens kalfaktor.
Jag ställer väskorna här. Jag låter dig packa upp.
Varför är det här mitt rum?
Det var general Whelans rum. Det finns ett jättestort badrum.
Willy tvättade Glens kläder och strök dem.
Jo, chefen?
Han putsade Glens skor. Han verkade alltid vara på gränsen till kollaps -
- för att ha burit för många av Glens väskor.
- Willy! - Ja, chefen?
Lägg mina grejer i det här rummet.
Jag är här för att vinna ett krig, inte titta på tv.
Willy var den förste som Glen såg varje morgon -
- och den siste han såg varje kväll.
Glen älskade sina mannar -
- och det var ömsesidigt.
Jag vet inte vad du säger, men för mig verkar det -
- som om alla har glömt att vi är i krig.
Vi har Pizza King och Burger Hut här.
Basen är full av eurosprättar som är så berusade att de inte kan stå.
General McMahon är här för att träffa MacKinnon.
- Glen. - Pat.
Fint att se dig. Du känner förstås Dick Waddle.
- Dick. - Glen.
Ray Canucci.
- Ray. - Glen.
Sätt er, pojkar.
Jag kallar mig Richard, om du ursäktar.
Okej.
Jag förstår. Förlåt mig.
- Har du kommit i ordning, Glen? - Nej.
Det verkar som om alltför många kommer i ordning här.
Småprat. Jag borde ha pratat om vädret.
Presidenten vill att du skaffar dig en överblick över situationen.
Kriget har pågått i åtta år nu.
President Obama tar hem trupper från Irak för att åter fokusera på Afghanistan.
Henry Whelan var en fin man som menade väl, -
- men han fick inte jobbet uträttat.
Med tanke på ditt rykte och din formidabla initiativkraft, -
- hoppas vi att du är mannen som ska få jobbet gjort.
Först vill vi att du gör en utvärdering av läget.
Res runt i landet, prata med folk.
Efter utvärderingen talar du om för oss vad som behöver göras, -
- hur det ska gå till, och vad du behöver för att få det gjort.
- Så nu... - För det syftet...
- Ursäkta. - Fortsätt.
- Jag trodde du var klar. - Fortsätt.
- Säkert? - Fortsätt.
- Jag trodde du var klar. - Nej.
För det syftet -
- är det nog lämpligt just nu att berätta för dig -
- var presidenten hoppas att din utvärdering ska landa.
Huvudmålet är förstås att få slut på kriget.
Hur lyckas vi med det?
- Genom att minska vår närvaro? - Civila chefer.
Det här var män som enligt Glen inte hade förtjänat sin makt som han, -
- genom hårt arbete och disciplin.
Jag vet inte. Se till att få slut på kriget, bara.
Men vad du än gör, -
- be inte presidenten om fler soldater.
Inga fler soldater, Glen.
Det här var män som hade fått sin makt genom att charma och förföra, -
- och som inte tjänade något annat syfte än att stå i vägen för hans storhet.
Jösses, vad varmt det är!
Fan!
Ännu en jävla utvärdering. Hur många utvärderingar behöver de?
Den ena jävla utvärderingen efter den andra. Alla pekar åt samma håll.
Ta hit general McMahon och gör precis som han säger!
Lugn, Greg. De vill bara känna sig involverade.
Krig utkämpas inte av länder eller arméer.
Krig utkämpas av människor.
Det finns två typer av generaler i USA: s armé.
De som tror sig kunna vinna trots att allt pekar på motsatsen.
Och de som vet att de inte kan det.
Tyvärr för världen, -
- är det optimisterna som klättrar ända upp till toppen.
Det är killar som Glen som får nycklarna till slottet.
President Karzai ser fram emot att träffa er.
Ni kommer nog att gilla varandra. Ni behöver inte vara nervös.
Jag är inte nervös.
Fan!
Fan också.
Ursäkta mig, general.
Vi försöker få igång en Blu-rayspelare.
Vet ni hur man gör?
Det brukar vara sladdar med röd, gul och vit kontakt.
Men den här apparaten verkar bara ha en sladd.
Jag vet inte var den passar i tv: n.
Jag beklagar, herr president. Tyvärr är jag dålig på teknik.
- Jag kan be någon att ta en titt... - Strunt samma.
Vi glömmer det.
Jag behöver nog en ny tv.
Ursäkta mig, general.
Kom så sätter vi oss.
Välkommen.
- Tack, herr president. - Säg Hamid.
Ursäkta mig.
Prosit.
Er företrädare, general Whelan, honom gillade jag.
Jag vet inte om han gillade mig.
Han kom sällan på besök.
Varför blev han avsatt?
Ena minuten var han här -
- och nästa minut var han borta.
Tja, herr president, -
- vår regering ansåg nog helt enkelt att det var -
- dags att våra ansträngningar fick en ny inriktning.
Vilken ny inriktning?
Det viktigaste för mig är att vi bygger upp Afghanistan.
Tillsammans bygger vi upp Afghanistan till ett fritt och blomstrande land, -
- fritt från fruktan och konflikter.
- Jag förstår. - Ja.
Det låter som den gamla inriktningen.
Nej.
Men det kanske är ni själv som är den nya inriktningen.
Ny stark personlighet.
Ny energi. Nytt engagemang.
Tja, general, jag önskar er lycka till.
Sir, mitt team och jag ska ge oss ut på en resa genom landet -
- för att kunna göra en utvärdering av exakt vad som krävs av oss.
Det vore en ära om ni ville överväga att följa med mig på resan, -
- så att vårt projekt utgör en förenad strävan.
Ett förenat syfte...
Vårt förenade syfte.
Tack för inbjudan.
Väldigt generöst.
Men -
- jag har sett landet.
För att förstå hur Glen McMahon fungerade, -
- måste man förstå galenskapen i modern amerikansk krigföring.
Överstelöjtnant Groom. Välkommen till Kandahar.
Fint att träffas. Jag är här för att få koll på läget.
Kontrauppror.
Förr i tiden utkämpades krig mot konventionella arméer från nationer.
Män i uniform, som nazister och dylikt.
Men när man har invaderat en plats man förmodligen skulle ha låtit vara, -
- kämpar man mot vanliga människor i vanliga kläder.
Det är de som kallas rebeller.
De tar till vapen helt enkelt för att -
- det är vad man gör om någon invaderar ens land.
Det är lustigt, men upprorsmän är nästan omöjliga att besegra.
Så om man vill fortsätta låtsas att man kan vinna, -
- har man inget annat val än att övertyga landet man invaderat -
- att man är där för att hjälpa.
Han säger att amerikanerna urinerar på gatan -
- och kallar oss mammaknullare.
Hela tiden säger de "mammaknullare".
I vår kultur anses det väldigt illa att knulla sin mamma.
I vår också. I vår också.
Det här är kontrauppror. Det är en popularitetstävling.
Man försöker övertyga folket att de har det bättre med oss än med rebellerna.
Så här funkar det. Man tillsätter en lokal regering.
Man skapar trygghet för folket, så demokratin kan rota sig.
Vi tränar dem, tar med dem ut.
Man tränar upp lokala styrkor, så att de själva kan skapa trygghet.
De är bra grabbar. Trevliga. Lätta att ha att göra med.
Väldigt lätta att ha att göra med.
Och de är fast beslutna att...
- Men... - Eller försöker åtminstone.
Jag vet inte, sir, de är lata också. De verkar inte vilja vara här.
De stjäl våra grejer och är påtända hela tiden.
Jag menar, de är höga som fan hela tiden.
Ursäkta språket, sir.
Man gör vad man kan för att stimulera den lokala ekonomin.
Heroin är det enda som drar in pengar. Jag gillar inte vad det understödjer, -
- men folk är nöjda, så vi låter det vara.
Kan de inte odla något annat?
De kan odla bomull. Det skulle växa bra här.
- Varför gör de inte det? - För att USA: s kongress -
- förbjuder att amerikanska biståndspengar används till att odla grödor -
- som skulle konkurrera med amerikanska odlare på världsmarknaden.
- Så bomull kan vi glömma. - Jag förstår.
- Så vi odlar heroin istället... - Jag förstår.
Vi gör ett rätt bra jobb.
Man bygger infrastruktur. Vägar, skolor, såna saker.
Finns det många talibaner i området?
- Ursäkta? - Talibaner.
Kort sagt, man gör sig till vän med folket.
Samtidigt som man dödar rebeller, givetvis.
Nationsbyggande. Med folkets stöd.
Hej! Hej på er allihop.
Låt mig säga så här.
Vi har varit i Helmand-provinsen i fem år nu, -
- och det enda område vi verkligen lyckats säkra är den här basen.
Om man åker ut i Marjah, -
- till Lashkar Gah, där bor bara pashtuner, som ni vet.
Där härskar talibanerna.
Vi har inte folket med oss där.
Det kanske vi aldrig får. Det är förstås likadant i Kandahar.
Får jag vara helt uppriktig?
I ert ställe skulle jag släppa Helmand.
Jag skulle koncentrera mig på de delar av landet -
- där vi åtminstone har ett visst stöd för våra insatser, -
- och släppa Helmand.
Det är dömt att misslyckas.
Hela provinsen utgör bara fyra procent av landets befolkning.
Den är strategiskt värdelös.
Jag skulle släppa Helmand, sir.
Problemet med kontrauppror är att det inte funkar.
Vi testade det i Vietnam. Det gick ju bra.
Britterna och fransmännen försökte, med sina imperier på nedgång.
Det har aldrig funkat.
För mig är förklaringen enkel. Man vinner inte folks förtroende genom att invadera.
Man bygger inte upp ett land under vapenhot.
Men enligt killar som Glen -
- har kontrauppror inte funkat av en enda anledning.
Redo, chefen?
Ingen har gjort det rätt.
Jajamän, Pete. Jag är verkligen redo.
- Andy? - Ja, sir.
- Bra jobbat. - Tack.
Ta bort Fox News.
Så vi inte får en massa arga pervon som skriker åt oss.
- Ja, sir. - Så -
- vi behöver sätta igång med utvärderingen.
- Den är redan skriven. - När då?
Jag gjorde det igår kväll.
Det behövs några tillägg, men den är i princip klar.
Okej, vad är slutsatsen?
Greg -
- jag vill ta Helmand-provinsen.
Jag vill ta Helmand-provinsen, -
- bara för att alla verkar tro att vi inte kan det.
Ska folket tro på oss, kan vi inte godta att en stor del av landet är laglöst.
Vi är här för att ge säkerhet.
Först säkrar vi den del av landet alla tror att vi inte kan kontrollera.
Okej.
Jag kom inte hit för att förvalta kriget, eller för att lägga mig platt.
Jag kom hit för att vinna.
Jag ska ta Helmand... och sen ska jag ta Kandahar.
Vad säger du?
Och en sak till.
Eftersom vi ska bygga upp det här landet -
- vore det väl bra att ha nån här -
- som faktiskt kommer från landet vi bygger upp. Eller hur?
Uppfattat.
Vi är här för att bygga och skydda.
Vi är inte här för att köra med folk och skrämma dem.
Vi är inte här för att skjuta först och ställa frågor sen.
Vi får inte vara motiverade av fruktan och misstänksamhet.
Vi är här, framför allt annat -
- för att stödja civilbefolkningen.
Därför måste vi till varje pris undvika att döda nån.
Civila dödsoffer får inte ses som en biprodukt av konflikten.
De måste ses som mycket allvarliga misstag.
Det här är kriget vi utkämpar.
Det är ett komplicerat krig, men likväl ett krig.
Låt mig säga det en gång till.
Det här är ett krig.
Men det är ett krig som inte kan vinnas -
- enbart genom vår oövervinnliga militärmakt och styrka.
Kriget ska vinnas främst -
- genom den oövervinnliga kraften hos våra ideal.
Ja.
Fyrtio tusen?
- Jag är rädd för det. - Vad sa vi? Inga fler soldater.
Be inte om fler. Och vad gör du? Du ber om 40000 soldater till.
Dick, provinsen blir inte säker av sig själv.
Jag borde ha begärt fler, men 40000 lät rimligt.
Den enda rimliga siffran är noll.
Det är den rimliga siffran. Noll. Jag trodde att du förstod.
Inga fler soldater, kommer det från presidenten eller dig?
Från presidenten, förstås. Varför skulle det komma från mig?
Varför skulle jag bry mig om vi skickar fler?
Jag vet inte. Jag försöker få rätsida på det. Presidenten gav mig ett jobb.
- Det här behövs. - Fan också.
Jag kommer snart med utrikesministern. Då får vi reda ut det här.
- Uppfattat. - Fan också.
Fan också.
Där ser ni.
Jag sa ju det. Han är en föredetting. Han tänker mer på golf.
Han klarar inte av hårda tag.
Han har uppenbarligen fel jävla jobb!
Den är väl inte på?
Jag beklagar, general, -
- men vi tänker ligga på er rapport till efter det afghanska valet.
Med all respekt, utrikesministern, valet är inte förrän om en månad.
Ja, men som ni vet är val känsliga saker i de här länderna.
Det är mycket ömtåligt, -
- och ingen vill att det störs av en ny amerikansk offensiv.
Inga fler soldater, har jag sagt. Vi måste göra om planen.
Dick, med all respekt, -
- du brydde dig inte om ifall jag fick fler soldater,
- så jag försöker få jobbet gjort. - Så sa jag inte alls.
- Jo, det gjorde du. - Inte alls.
- Jo. - Inte alls.
- Det gjorde du. - Oavsett vem som sa vad, -
- går en truppoffensiv och ett val inte ihop,
- så det är så här det måste bli. - Vad ska jag göra under tiden?
Jag har en strategi. Jag är redo att utföra den.
Ni verkar mena att jag ska sitta och rulla tummarna.
Med all respekt...
Sluta säga "med all respekt". Det går mig på nerverna.
Vi förstår alla din frustration, Glen, -
- men valet måste gå utan problem.
Vi behöver en legitim partner vid makten.
Du behöver en legitim partner.
Så... vi får helt enkelt vänta.
Kör det där SNARPP, vetja?
Få igång systemen, få alla att prata om det.
Tiden kommer att flyga. Få igång surret.
Du är den bäste vi har på sånt här.
Vi har varit oerhört effektiva.
Senaste veckan utförde vi sex luftanfall -
- i tidigare stängda territorier.
Vi koordinerar också med RC South -
- att skapa ett op-center vid provinsgränsen.
AFGHANISTAN OM ÅTTA ÅR VAD ÄR MCMAHONS PLAN?
Har ni en Lexus?
- Nej, vi har en ny Prius. - Härligt.
Ja, min fru också. Vi har varsin. Vi älskar dem.
Min första bil var en Taurus. Min pappa köpte den.
Vad har du?
Sir.
Vart är ni på väg?
Till vår patrullbas. Sasquatch.
Varifrån kommer ni?
Var vi är födda eller var vi var senast?
Var ni var senast.
Italien, för vila och återhämtning.
- Vila och återhämtning i Italien. - Ja, sir.
Lystring!
Varför så ledsna? Ni har ju varit i Italien.
Ni har säkert ätit jättegod mat -
- och sett gamla sevärdheter.
Ni har säkert tagit er några järn och sett vackra flickor.
Hur är det där ute?
Var då, sir?
Sasquatch.
Det är inte bra, sir. Fast det är väl okej.
Det är ett jävla skitställe, sir.
Vi får se var vi landar.
När kommer helikoptern?
- Om 20 minuter. - Avbeställ den.
- Varför, chefen? - Jag följer med pojkarna till Sasquatch.
De är på väg mot en ogästvänlig del av världen.
Jag är kommandosoldat, Frank.
De där pojkarna behöver mig.
Jag har tillbringat den senaste veckan -
- med att prata med så kallade mellanchefer.
Men ni pojkar är vid själva fronten.
Efter allt skitsnack, -
- är ni pojkar faktiskt i stormens öga.
Jag går så långt som att säga att ni är det enda som räknas.
Om ni inte får det gjort, blir det inte gjort.
- Ja? - Om inte vad blir gjort, sir?
"Det", grabben.
Okej, tack, sir.
Vet nån här vad "det" är?
Nåt förslag?
Ingen?
Att säkra området, sir.
Att skydda folket från fienden, så att de kan bygga sina liv.
Okej. Tack, sergeant.
Men jag ser ingen skillnad mellan fienden och folket.
De ser likadana ut.
Jag tror att det är samma människor.
Jag förstår att det kan vara svårt, men det är vårt jobb.
Jag har en fråga till.
Man har visst börjat dela ut medaljer för heroisk behärskning.
Stämmer det?
Tapper behärskning.
Och det stämmer.
Jag vill inte vara oförskämd, sir, -
- men jag förstår inte vad fan det betyder.
Det betyder att ibland när man har att göra med ett uppror, -
- vet man inte med säkerhet vilka som är fiender.
Man är i en situation där man kanske är rädd, -
- men måste ta snabba beslut.
För som sergeant Ortega så riktigt påpekade, -
- är ert uppdrag att skydda folket, inte döda dem.
Vi kan inte hjälpa och döda samtidigt.
Det är inte mänskligt möjligt. Förstår du?
Faktiskt inte, sir.
Vad är det du inte förstår?
Vi är ju här med alla våra vapen och så, -
- och försöker övertyga folket om att vi är snälla innerst inne.
Hur ska vi klara det, när varannan -
- eller var tredje eller var tionde av dem försöker döda en, sir?
Jag är marinsoldat. Vi är marinsoldater.
Och nu delar de ut tapperhetsmedaljer för att inte vara marinsoldat, sir.
Jag är helt enkelt förvirrad, sir.
Då får du reda ut din förvirring, grabben.
Dagen för det afghanska allmänna valet, -
- som Glen hade väntat så tålmodigt på, -
- anslöt sig Badi Bassim till teamet.
Cory avslöjade inte var han hittade honom.
Jag gör ju ditt jobb!
Han hittade honom i telefonkatalogen, sa han.
Sätt ner väskan.
Jag antog att han skämtade.
Jag är kapten Badi Bassim. Jag ska jobba med general McMahon.
- Vem? - McMahon.
- McMahon? - Ja.
Varför har ni inte uniform på er?
Den ligger i väskan.
Det är för farligt att ha på mig den när jag går hit.
Öppna den.
Öppna väskan.
Min uniform.
- Varför går du? - Vad jag gör?
Går! Går! Går hit?
Går.
Jag gillar att gå.
Badi! Kom in bara.
Hör upp, det här är min nya adjutant, Badi Bassim.
Han är soldat och akademiker.
Han är det nya Afghanistans ansikte.
Greg känner du. Det där är Cory, honom känner du. Pete Duckman.
Vi har folk här från Spanien och Italien och...
- ...såna ställen, du vet. - Okej.
- Har du röstat? - Jag ville inställa mig först.
- Du har inte röstat? - Nej.
Du kan rösta här. Vi har ett valbås här.
Okej.
- Valdag. Spännande. - Ja.
RÖSTA HÄR
Det här är viktigt, Badi.
Den där långa raden av män som rör sig långsamt framåt, -
- det är den långsamma rörelsen mot frihet.
Stegen är små, men ack så viktiga.
Det är som månlandningen. Ett litet steg, men ett jättesteg.
Känner du till månlandningen?
- Ja, sir. - Det är precis som den.
Jag instämmer. Det är väldigt viktigt.
- Just det. - Ja.
- Vad? - Vi måste hålla ett val till.
Vi kan inte ignorera alla anklagelser om valfusk, -
- och allt pekar på en löjligt överlägsen seger för Karzai.
- Det blir ingen trovärdighet kvar. - Visst.
Visst, det förekommer säkert fusk ibland.
Men ett valresultat är väl ändå det bästa möjliga resultatet? Eller hur?
Vallokalen borta vid din bas -
- 367 registrerade röstberättigade, 1200 röster.
Det är rena skämtet. Vi måste hålla ett val till.
Säg vad du sa till mig!
- Om vad? - Om valet.
Folks uppfattning om val i det här landet.
Jag gjorde bara en anmärkning, sir, -
- om att folk här inte förstår sig på val.
De ser att presidenten lever, allt är okej.
- Så vad är problemet? Varför ett val? - Just det.
Man håller val ändå, och folk röstar som de lokala ledarna beordrar.
Ja.
De vill ju inte bli halshuggna.
Förstår du nu?
Tack... för det.
Jag beklagar. Vi måste hålla ett val till.
Men för i...
Vita huset ligger på min rapport tills efter valet.
Jag är bakbunden tills presidenten godkänner mina rekommendationer.
Och nu säger du att jag måste vänta på ännu ett val?
Du behöver en legitim partner, Glen. Nån annan än Karzai.
Ni måste förstå, -
- att det vi försöker göra är som att uppfostra ett barn.
Ett barn behöver två föräldrar.
Två föräldrar som älskar det och varandra väldigt mycket.
Det är vad som behövs framför allt.
Tja, vi tror att din fru, mrs Karzai...
Jag antar att du är pappan i den här metaforiska familjen.
Vi misstänker att din fru, Karzai, är drogmissbrukare.
Han eliminerade sin främste motståndare genom att sprida ett homosex-rykte, -
- och vi är säkra på att hans bror är en kriminell krigsherre.
Lägg av, Pat! Det där har du bara fått för dig.
Du gillar honom inte av nån anledning. Och allvarligt talat...
Är det så annorlunda i Washington?
Säg att det är det!
Just det.
Det kan du inte.
På sidan 74 i One Leg at a Time, Just Like Everybody Else, -
- skrev Glen, och jag citerar:
"En bra ledare lever efter ett regelverk.
En stor ledare vet när han ska bryta reglerna."
God morgon.
- God morgon. - God morgon, sir.
Morsning, pojkar.
- God morgon, sir. - Chefen.
Matt. Vad du är tidigt uppe.
Vi har ett problem.
Nån har läckt er rapport. Washington Post har en kopia.
Verkligen?
- Nån gav den till Bob Woodward. - Woodward? Verkligen?
Herregud. Har ni hittat källan?
Källan, sir?
Hemska nyheter. Hörde du? Nån har läckt utvärderingen.
- Hemskt. - Chockerande.
- Chockerande.
- Hemskt. - Chockerande.
Vem som läckte utvärderingen kvittar.
Frågan är vad vi gör nu. Jag vill intervjuas på 60 Minutes.
Som er pressansvarige, måste jag starkt avråda er.
Det vore dumdristigt.
Nu är fel tid att söka uppmärksamhet i massmedia.
Det finns de som tror
- att ni läckte rapporten själv. - Jag tänker utnyttja läckan.
Jag verkar ju inte komma nånvart. Förstår du?
Vi har en president som verkar vara omedveten om -
- att landet är i krig, och att han är överbefälhavare.
- Jag behöver uppmärksamhet. - Ni behöver rubriker.
Just det. Det är vad jag behöver.
Det kan jag ordna, sir.
Ursäkta, Simon, men hur ska du åstadkomma det?
Jag lugnar ner situationen.
Ursäkta igen, jag vill inte gräla, -
- och förlåt om jag för er talan, sir.
Men generalen anställde mig inte för att lugna ner saker.
Du är jättebra på ditt jobb, -
- men det går i princip ut på att skriva pressmeddelanden.
Problemet med pressmeddelanden är... att ingen läser dem.
De är tråkiga. Och bara skitsnack. Alla vet att det är skitsnack.
Rätta mig om jag har fel, men mitt jobb är att skapa uppmärksamhet.
Uppmärksamhet av rätt slag. Vårt... slag.
Pete.
- Chefen. - Flytta de där bilarna åt höger.
Jag vill se till att terrängfordonen syns i bild.
- Uppfattat. - Bilarna står i vägen.
- Den här? - Båda två.
Få bort dem, bara!
Hej. Hur är läget? Allt bra?
- Bra. - Utmärkt.
- Vi är nästan klara. - Spännande.
Jag vill inte störa.
Ni har säkert en massa frågor att ställa.
Men ni kunde ju fråga generalen -
- hur mycket tid han haft med presidenten sen han tillträdde.
Okej.
Om ni får slut på ämnen.
Ingen orsak.
Ja, läckan var olycklig. Det går inte att förneka.
Den var olycklig.
Såna här saker bör man tänka över -
- i lugn och ro.
Men det här kriget är tufft. Krig är tufft.
Och presidenten har svåra beslut att fatta.
Hur många gånger har ni pratat med presidenten?
Sen jag blev befälhavare för ISAF?
Ja.
Jag har talat med presidenten en gång. En videokonferens.
En gång på 70 dagar?
Det stämmer.
Ni leder USA: s trupper i Afghanistan, -
- och har bara talat med presidenten en gång?
- Det stämmer. - Varför?
Jag vet inte...
Han är väl... upptagen.
Förmodligen.
Vad fan är det med dig, Glen?
Ena stunden har vi en så kallad läcka, nästa stund är du på tv -
- och ställer presidenten i dålig dager.
Jag tror att du har föresatt dig att jävlas med mig.
Dick, jag svarade bara på frågorna.
- Jag var schyst. - Det gäller inte det.
Vad fan gjorde du på tv?
Varför ser jag dig på tv?
Nu måste vi fixa det här.
Vi måste hitta ett sätt att begränsa skadan.
Men du har gjort allting mycket värre! Förstått?
- Jag förstår. - Vi börjar här.
Ring till Bob Gates...
Vänta, Dick, jag hör dig inte. Hör du mig?
Jag hör dig. Och sluta kalla mig Dick!
Fan. Det är nåt fel. Jag hör inte ett ord.
Jag ska prova det här.
- Hör du mig nu? - Ja.
Det är nåt fel. Vänta lite, Dick.
- Herregud! - Andy, kom in hit!
- Ja, sir. - Jag har problem.
Jag hör inte. Han hör mig, men jag hör inte honom.
- Hör ni oss nu? - Jag hör dig.
- Och nu då, mr Dick, sir? - Ja, jag hör er!
Jag beklagar.
- Jag beklagar, Dick. - Jösses!
Jag hör inte ett ord.
Andy får fixa det här, och fort!
- Ja. - Det här är oacceptabelt.
- Nej, vi måste prata. - Vi får prata sen, Dick.
Vi måste avsluta det här.
Bra gjort.
- Tack, sir. - Bra gjort.
Mina damer och herrar, USA: s president.
Tack.
Jag vill prata om krigsansträngningen i Afghanistan.
Det är en ära för mig att göra det här på West Point, -
- där så många män och kvinnor har skolats för att skydda vårt land -
- och symbolisera det bästa med vårt land.
Som överbefälhavare är det min plikt att ge er en uppgift som är definierad...
- Jajamän. - ...och värdig er tjänstgöring.
Därför insisterade jag på en noggrann genomgång av vår strategi.
Som överbefälhavare, -
- har jag funnit att det ligger i vårt nationella intresse -
- att skicka ytterligare 30000 soldater till Afghanistan.
Efter 18 månader börjar tillbakadragandet av våra trupper.
Det var inget lätt beslut att fatta.
Vi har nu fört krig i åtta år, med enorma förluster i liv och resurser.
Debatten om Irak och terrorism -
- har krossat vår enighet om nationell säkerhet.
Efter att ha upplevt den värsta ekonomiska krisen sen depressionen, -
- är folket fokuserat på -
- att återuppbygga vår ekonomi och sätta folk i arbete här hemma.
Sir.
Ni fick era soldater.
Polarn här tillkännagav just -
- inför hela Afghanistan att vi tänker överge dem!
Det är som att säga till terroristerna att vänta i 18 månader, -
- så är vi borta!
Och han sa till ett auditorium av unga amerikanska soldater -
- att kriget de har utkämpat de senaste åtta åren -
- bara har varit ett enormt slöseri med tid.
Hur fan kunde han hålla ett sånt jävla dumt tal?
Tack, Greg.
Tja, ni hörde honom.
Han ger oss inte alla 40000. Vi får 30000.
Jag har pratat med SecDef. Vi får ta resten från koalitionen.
Vi ska visst åka till Europa, pojkar. Så packa era...
Inte vet jag! Packa vad de nu har på sig i Europa.
Speedos och sånt! Willy.
Världsscenen.
Det är lustigt att man kan gå från att titta på en karta över, -
- till exempel Helmand-provinsen, -
- till att befinna sig i Europa och försöka övertyga vänner och allierade om -
- att hans galna dröm även är deras.
- Bonjour, general. - Tack.
Hej.
Imorgon eftermiddag har ni ett föredrag på l'École militaire.
Imorgon kväll, middag med försvarsministern.
Det är förresten en galamiddag.
Så att ni kan förbereda er. En stor affär.
Möten dagen efter. Vi har kvällen fri.
- Sen vidare till Berlin. - Ja.
Nu ska vi se. Obama är i Köpenhamn ikväll.
De frågar om ni har tid för ett möte på Air Force One imorgon bitti.
Presidenten vill träffas.
Så nu vill han träffas. Skitstövel.
Går det bra, chefen?
Vi flyger till Köpenhamn klockan sex.
Presidenten landar kl. 08.30.
Du sköter min planering. Du vet om jag hinner.
Ni kan vara tillbaka i Paris tidigt på eftermiddagen, -
- beroende på hur mycket tid ni behöver. Jag kan ändra era möten.
Titta där ute. Det kallar jag skymning.
Då är det fanimej slut på arbetsdagen.
Chefen, är det okej?
Visst. Vi är inte i fält. Ni har förtjänat det.
Har ni hälsat på er fru? Hon checkade in i morse.
Hon väntar på ert rum.
Fan! Visst ja, det borde jag göra.
Vilket rum är mitt nu igen?
- 517. - Vad?
- Fem-sju-ett. - Fem-ett-sju.
- Stopp. Kör. - Fem-ett-sju.
Fem-ett-sju.
- Hej, chefen. - Hej, Willy.
- Hej, raring. - Hej.
Hej.
Förlåt, jag blev försinkad.
Presidenten vill träffa mig imorgon, -
- och vi har försökt se efter om jag kan tillgodose hans önskemål.
Jag lämnar er två. Jag... Jag finns i rummet bredvid.
Tack, Willy.
Tja, då är vi i Paris.
Ja... Jag hoppas att vi hinner med lite sevärdheter.
Ja, Cory får lägga in tid för det.
- Ja. - Okej.
- Gör vad du måste. Jag är här för dig. - Jaså?
- Hur mår Tim? - Bara bra.
- Han hälsar så gott. - Okej.
Han har en ny flickvän nu.
Ja, jag gillar henne.
Hennes pappa är språkinstruktör i Leavenworth.
Hon är rar. Du kommer att gilla henne.
Jag tycker det är toppen att du ska få träffa presidenten.
Du ser väl fram emot det.
Hej, Glen.
Går det bra att jag hänger med?
Jag måste träffa presidenten. De sa att du skulle dit.
Inget problem, Pat. Mitt plan är ditt plan.
- Det är bara att hänga med. - Tack, Glen.
Beroende på hur länge ert möte varar, -
- kan ni vara tillbaka i Paris senast 14.00, sen direkt till l'École militaire.
Min uniform blir skrynklig av allt flygande. Jag behöver en dusch.
Säg fyra timmar för mötet med presidenten. Om kortare, kan vi åka till hotellet.
Jag planerar utifrån möjligheten att det blir tidsnöd.
- Kan vi skjuta upp l'École militaire? - Nej.
Vi har galamiddagen efteråt. Vi har inget svängrum.
Bär fältuniform i eftermiddag, sir. Generalen, direkt från slagfältet.
Man behöver inte duscha när man kommer från fältet.
- Ja. Jag gillar det.
Se till att Willy har min fältuniform.
Argument till samtalet med presidenten.
Hur är det, Glen?
Det här är marigt, eller hur?
Inget med krig är enkelt, Pat.
Precis.
Fast jag gissar att du egentligen trivdes bättre i Irak.
En soldat som leder soldater.
Soldater högt och lågt. En trygg bubbla med soldater.
Precis som det ska vara. För så måste det vara.
Krig är kaos, så armén måste vara motsatsen till kaos.
Nu befinner du dig i den verkliga världen, hos civila som pratar en massa smörja.
Att prata smörja är en lyx jag inte har råd med.
Sånt kan kosta liv.
- Visst. - Ja.
Absolut.
Och du kan inte leva i bubblan för evigt.
Man gör det man är bra på.
Vad vill du, Pat?
Hur tror du att detta kommer att sluta?
Enkelt. Antingen vinner vi, eller så förlorar vi.
Jag vet inte.
Nu snackar du smörja.
Våra segrar kom under de första sex månaderna.
Sen dess har det varit en enda röra. Precis som det alltid varit.
Du är inte här för att vinna, -
- utan för att rensa upp röran.
Du får dina 40000 soldater.
Samla åhörarna. Fixa till din PowerPoint-presentation.
Flytta lite på nålen.
Visa att utvecklingen går åt rätt håll.
Det är allt du behöver göra.
Så slutar kriget bäst för dig... i alla fall.
Visa positiva resultat.
Eller resultat som är bättre än de föregående.
Antingen det eller bli entledigad.
Sen kan du säga "Vad var det jag sa?" när det går åt helvete -
- eller rinner ut i sanden... Hur det nu än slutar.
Det här slutar inte med nån segerparad.
Bra att snacka lite.
Hejsan. Hur mår ni?
God morgon. Kul att se dig igen.
- Kul att se dig. Snygg slips. - Tack.
Hur står det till?
- God morgon, sir. Trevligt att ses. - Ha det bra.
- Kul att ses. - Vi ses.
- Herr president. - Kul att ses, general.
Tyvärr har vi halkat efter tidsmässigt.
Jag skulle vilja prata med dig, men jag måste skynda vidare.
Så... okej.
Ett leende för kamerorna.
Okej.
Ha det bra.
- Pat. Nu lyfter vi. - Ja, sir.
Vi hörs snart.
Det kan sägas att huvudskälet till att vissa generaler älskar krig är -
- tja, för bara i krig känner de sig verkligt relevanta.
Bara i krig känner de att de är nära maktens centrum.
Bara i krig känner de sig verkligt uppmärksammade.
God kväll, sir.
Uppmärksammade av såna som jag.
Ni är väldigt fina båda två.
Jaha.
Sir, innan ni dras in i folkvimlet vill jag presentera Sean Cullen.
Han är från Rolling Stone och skriver en artikel om er.
Han kommer att följa efter er.
Tack för privilegiet, sir.
- Rolling Stone? - Ja, sir.
Låt mig pryda omslaget.
Det står mellan er och Lady Gaga, sir.
Sätt mig i ett hjärtformat badkar med henne. Rosenblad.
Sluta skämta, Glen.
Jag menar allvar. Sätt mig på omslaget.
Här är vi nu. Där sitter chefen. Och chefens fru.
Där sitter jag. Där sitter du.
Var ska jag sitta?
Du sitter väl vid ett annat bord. Fortsätt leta.
Skojar du?
- Ursäkta. - Ja?
Ursäkta mig. Jag tror att ni sitter på min plats, sir.
Hej. Ursäkta mig. Trevligt att träffa dig.
Min kära.
Tack. Hej.
General. Tom Howard, sir.
Jag är USA: s försvarsattaché här i Paris.
Trevligt att träffas. Det här är min fru.
Angenämt. Har ni trevligt i Paris?
Ja, verkligen. Det är underbart.
Visst är det? Har ni hunnit besöka några museer?
- Louvren? - Vi lär inte hinna med det.
Men jag har promenerat runt medan Glen har varit på möten, och -
- kära nån... det är underbart.
Det gick bra på l'École militaire.
Jag hann inte presentera mig där, -
- men det var många intressanta människor där idag.
Jag berättar gärna vilka som var där, ifall ni får tid att...
- Tack, men min kalender är full. - Jag förstår fullkomligt.
Jag kan presentera er för några här ikväll.
Nej, mitt team har nog bra koll på vem som är vem. Tack.
Cory, var är Badi?
Jag vet inte. Han var här tidigare. Han skulle ju sitta bredvid er.
Jag tyckte det var bäst om vi fick tillfälle att prata, så -
- jag bytte plats med er kollega. Er kalender är ju så full.
Vad hette du, sa du?
Tom Howard, sir.
Varför har den här middagen ordnats, Tom Howard?
För att hedra er, sir.
Fel. Den ordnades för Afghanistan.
Vi är här ikväll för att vi krigar i Afghanistan.
Och du har den jävla fräckheten att flytta den enda afghanen här från mitt bord?
- Förlåt mig. - Jag ska säga vad du ska göra.
Gå och sätt dig var fan du nu var menad att sitta, -
- och säg åt Badi att komma hit igen!
Hur låter det, Tom Howard?
Ursäkta mig, sir.
Ma'am.
Ursäkta språket.
- Det är okej. - Chefen?
Den afghanske ambassadören här är säkert från Afghanistan.
General.
- Sir. - Fint.
Jag vill inte att den här middagen ska kännas jobbig för er, general, -
- så jag vill redan nu tala om att vi kommer att ge er -
- vår andel av de soldater ni begär.
Det blir inte lika lätt med tyskarna.
De vill nog helst dra sig ur helt och hållet.
Och jag bör tillägga -
- att ni inte bör tro att det var enkelt med Frankrike.
Det här måste avgöra kriget. Vi kan inte stanna i Afghanistan för evigt.
Nej, det kan vi inte.
Därför ska jag vinna det.
Tack.
Det var lite lustigt.
Att skriva en biografi, är det nåt... du är öppen för? Eller...
Absolut. Det är jag öppen för...
Det är ett fascinerande ämne. Boken skulle nästan skriva sig själv.
Vi kan få problem att ta oss till Berlin imorgon.
Den där vulkanen på Island... Askmolnet stoppar all flygtrafik.
Vi har eget plan.
Molnet är jättestort. Inga plan får lyfta.
Vi är lediga ikväll, va?
Vad är planen? Vi ska dricka, visst?
Jeanie och jag firar vår 30:e bröllopsdag idag, så -
- vi ska gå ut och äta.
Bara ni två?
Ja.
- Det gör inget. Jag har haft trevligt. - Bra.
Vi kommer tillbaka när allt är normalt.
Visst.
Vi är tillsammans.
- Ja. - Det här är speciellt.
Du vet, häromdagen räknade jag ut...
Jag räknade ut att vi har tillbringat mindre än 30 dagar tillsammans per år -
- de senaste åtta åren.
Och...
Jag tänkte att det är väldigt intressant, hur saker händer.
Om vi inte hade gått ut i krig -
- om 11 september inte hade hänt, -
- om vi inte hade blivit anfallna och gått ut i krig, -
- skulle jag nog stå vid grillen i trädgården just nu.
Men 9/11 hände.
Ja, jag vet... Jag vet, och jag är ledsen.
- Jag vill inte ge dig skuldkänslor. - Varför tänker du på det?
Nej, jag tänker inte på det. Jag lovar.
Jo, det gör du. Du räknar dagar.
En dag satte du dig med en kalender och räknade dagar.
Jag vet. Men jag gjorde det för att jag är stolt över dig, raring.
Jag är stolt över mig själv också.
Ja, jag är stolt över mig själv också.
Vet du det?
Raring.
Nej, raring, se på mig.
Allt kommer att ordna sig.
Jag vet.
Ja, allt...
Allt är bra.
Ja.
Obama är ingen ledare.
Han är en vältalare.
Han hamrade in för hela världen: "Jo, vi kan. Jo, vi kan."
Fast egentligen är det: "Nej, vi kan inte."
Vi klarar inte Irak.
Han säger klart och tydligt att vi inte klarar Afghanistan.
Vi klarar inte Gitmo.
Var fan ska vi annars sätta de jävlarna?
Vilken vältalare.
Han har sålt oss på ett dubbelt negativ.
Jo, vi kan inte klara saker.
Du vet? Eller är det ett dubbelt negativ?
Nej, men jag vet vad du menar.
Kolla vem som kommer!
Hej.
- Hej. - Hej, fru chef.
Ja!
Chefen och fru chefen, där nere.
- Du, drick! - Nej.
- Du, drick! - Botten upp.
Sir, jag vill upprepa vilket privilegium det här är.
Ni måste vara väldigt stolt.
- Ni måste vara väldigt stolt över honom. - Det är jag.
- Då kör vi! - Ja!
Kör, Pete!
Kom igen! Du ska vara med.
Jag har alltid gillat den skiten!
- Vi flyger inte till Berlin imorgon. - Va?
- Inget flyg till Berlin imorgon. - Va?
Vi får inte flygtillstånd till Berlin.
USA! Alla nu!
USA! USA!
Vilket jävla larv. Ett telefonsamtal.
"Hallå, de låter oss inte flyga. Kan ni fixa det?"
"Nej, monsieur. Stor vulkan. Inga flygningar."
"Vi pratar om general McMahon."
"General Glen McMahon.
Det visste jag inte. Varför sa ni inte det? Klart att ni får lyfta."
- Hur svårt är det? - Jag har försökt.
Vi är för fan USA: s armé.
Vi har praktiskt taget uppfunnit allt!
Nu säger nån skit i Bryssel att vi inte får flyga, -
- på grund av en vulkan på Grönland. Vad ska vi ta oss till?
Sitta och vänta tills vulkanen lugnar sig?
Det här är en helt ny situation.
Okej, lyssna. Jag har kanske löst vårt problem.
Jag vet inte varför de släppte loss inför mig på det viset.
Eller varför Glen lät dem släppa loss så.
Det var väl hybris.
De ansåg sig vara de viktigaste typerna i hela världen -
- med de viktigaste jobben.
De kanske trodde att jag ansåg dem lika häftiga som de själva.
Vad skriver du?
Du skriver jämt. Jag gillar det inte.
De kanske trodde att de kunde göra vad de ville.
Jag är författare.
Det är mitt jobb.
Måtte jag gilla vad du skriver.
Säg att ni har tio rebeller.
RENSA - HÅLLA - BYGGA
Säg att ni dödar två av dem.
Hur många rebeller har ni kvar?
Ni skulle väl säga åtta.
Åtta. Eller hur?
Eller hur?
Fel!
I det här scenariot är tio minus två lika med 20.
Säg att de två rebellerna ni just dödat -
- hade sex vänner eller bröder, -
- som är på gränsen till att delta i upproret.
De funderar på att gå med.
"Det verkar intressant. Men av ett eller annat skäl är det inget för mig."
Men så dödar vi deras vän.
Nu har vi fått dem att bestämma sig.
KONTRAUPPROR
De tveksamma vännerna är nu helhjärtade rebeller.
Ja.
Så i rebellernas matematik, -
- är tio minus två -
- lika med 20.
Ja, ma'am?
General, USA invaderade Afghanistan -
- på grund av al-Quaida-attackerna den 11 september.
- Stämmer det? - Ja.
Ni har talat till oss i 45 minuter...
Var är... Tack.
Tack.
Ni har talat till oss i 45 minuter nu, -
- men bara nämnt al-Quaida en gång.
Er egen vicepresident har förespråkat en småskaligare och enklare metod -
- för att stoppa vad som uppskattas vara -
- drygt 100 al-Quaida-krigare som återstår i Afghanistan, -
- och åter fokusera på vad som startade kriget.
Er analys av upproret -
- tyder på att det inte finns några monolitiska talibaner.
Ni är utspridda över hela landet.
Ni utkämpar 1000 olika strider mot lokala bybor -
- vars grundläggande ideologiska inställning -
- verkar vara att de inte vill ha soldater i sin by.
Och det är ett krig som ni vet att ni aldrig vinner.
Med all respekt, ma'am.
Jag är av en annan åsikt.
Jag tror fullt och fast, -
- efter att ha rest runt i hela landet -
- och talat med människor av alla olika slag -
- att de här människorna vill ha samma sak som ni och jag vill ha.
Frihet, säkerhet, stabilitet, jobb.
Vi gör framsteg. Verkliga framsteg.
Men det återstår utmaningar.
Jag förstår allt det där, general.
Och låt mig säga uppriktigt -
- att jag inte ifrågasätter era goda föresatser.
Jag har lyssnat på er idag, och... jag tror att ni är en god människa.
Det gör jag.
Vad jag ifrågasätter är -
- er tro på er egen förmåga att åstadkomma det ni beskriver.
Jag ifrågasätter er tro på styrkan hos era ideal.
Alltså...
Vad jag försöker säga, och förlåt om jag låter ohövlig, -
- men jag ifrågasätter er självuppfattning.
Nej, nej, det är i sin ordning.
Jag uppskattar er kommentar.
Det gör jag.
Men jag har ett jobb att utföra.
Jag förstår. Jag har också det.
Och jag försöker göra det.
Som representant för det tyska folket, -
- är det mitt jobb att se till att de personliga ambitionerna -
- hos dem som tjänar folket inte går överstyr.
Ni har ägnat hela livet åt att kriga.
Och den här situationen i Afghanistan är för er -
- kulmen på alla år av träning, på alla era ambitioner.
- Det är ett stort ögonblick i ert liv. - Nåja...
Därför är det förståeligt om ni har -
- en fetisch för att fullborda er dröm och vinna ära åt er själv.
Men det är mitt jobb att se till att era personliga ambitioner -
- inte hör hemma i fantasins värld -
- och inte medför en oacceptabel kostnad för alla andra.
- Hur är det, raring? - Bara bra.
Slut dig inte, snälla.
Det är vår sista dag tillsammans.
Var här hos mig.
Ett ögonblick. Tack.
Jag har fått mejl från Gates. Både bra och dåliga nyheter.
Jag talade med tyske försvarsministern... Vi får soldater.
Det visar sig att den där satmaran... damen... bara var en ensam röst.
Den dåliga nyheten är, deras mannar får ej lämna basen.
Vad nu det betyder.
Men de ställer upp, trots allt. Så vårt jobb här är väl gjort.
Chefen?
Förut trodde jag att män blev gråa för att de hade stressiga jobb -
- och svåra beslut att fatta.
Nu tror jag att det händer när de känner i märg och ben -
- att deras livs stora ögonblick inte blir så bra som de hade hoppats.
Det är då verkligheten gör sig påmind.
Det som skiljer troende som Glen från alla andra är -
- deras förmåga att stänga verkligheten ute.
En del kallar det galenskap.
Välkomna till operation Moshtarak.
Vi ska ta Helmand-provinsen, mina herrar.
Moshtarak blir den största operationen sen kriget började.
Jag behöver inte säga att den är viktig.
Hela provinsen har varit ett problem för oss ända sen dag ett.
Det här blir sluttestet på vår beslutsamhet.
Och det börjar här i Marjah.
Om vi sätter in team här och här ikväll kan vi sätta upp våra positioner -
- och förhoppningsvis skapa utrymme för marinsoldaterna.
Väderutsikterna är bra inatt. Annars måste vi vänta en hel vecka.
Jag vill att Karzai godkänner det. Ring upp honom.
Ska bli.
Vad är det för fläckar?
Enligt ISR är det platser där det fortfarande förekommer rörelser.
Vi får anta att alla som inte är skurkar har flyttat på sig eller gömt sig.
Det har vi klargjort för folket.
- Om jag får ställa en fråga. - Kör!
Jag vet att det här är Marjah, men jag förstår inte -
- varför ni skickar mannar till Nawzad och Musa Qala.
Där finns ingenting.
Jag förstår inte vad ni försöker kontrollera där.
Frånsett ingenting.
Ser du kartan, Frank?
Den här.
Det här är röran jag måste städa upp.
Vi har planerat operationen på ett sånt sätt -
- att det inte ser ut som om vi kom för att greja det ni inte grejade.
Men det är vad vi ska göra.
Så, Frank -
- dina råd är mycket uppskattade -
- verkligen.
Jag vill inte att du ska tro att de inte är det.
Men jag skulle också uppskatta om du tar ett stort kliv tillbaka -
- och låter mig få det här gjort.
Okej?
- Vad är det? - Jag når honom inte. Han är förkyld.
- Sa du vad det gällde? - Inte direkt.
- Jag sa att det var viktigt. - Jösses.
- Ring upp igen. Jag pratar. - Uppfattat.
Du får grönt ljus så fort jag får det.
General McMahon ringer.
Hallå, vem talar jag med? Det här är general McMahon.
Jag måste prata med president Karzai.
Jag förstår, men vi måste prata. Är han vaken?
Bra. Koppla samtalet till hans sovrum.
Ingen telefon? Vilken världsledare har inte en telefon i sovrummet?
Mobiltelefon, då?
- Har du prövat den? - Röstbrevlåda.
Vad?
Be honom att sätta på den igen. Snälla!
Det här är... Jag kan inte...
Fan också! Jag kommer dit.
Jag ordnar mötet själv.
Ja?
- General, kom in. - Herr president.
Varsågod och sitt.
Sätt er, bara.
- Hur mår ni? - Bara bra, sir.
- Jag har försökt kontakta er. - Jag beklagar. Jag har inte mått bra.
Jag förstår, sir.
Sa de inte att det var brådskande?
Ni vet hur det är på toppen av ett berg, general.
Alla kommer med brådskande saker hela tiden.
Allt är brådskande. Men inget är det egentligen.
Det finns inget som inte kan vänta till nästa dag.
Det här är viktigt, sir.
Vi hoppas starta Operation Moshtarak ikväll.
Jag behöver ert officiella samtycke.
- Verkligen? - Ja, sir.
- Varför? - Det är ert uppdrag.
- Är det? - Ja, sir.
Ingen har nånsin bett mig om samtycke för uppdrag.
Det ska bli ändring på det. Uppdraget behöver ert samtycke.
För att vinna folks förtroende i provinsen måste det ses som ert uppslag.
Jag vill inte vara ohövlig, herr president, -
- men det är viktigt att ni börjar anta en ledarskapsroll här.
Vi kan inte vinna kriget själva.
Utan ert engagemang -
- blir vår närvaro här aldrig nåt mer än en utländsk ockupation.
Det är ert krig. För ert land. Ert folk.
Återigen, ursäkta mig, sir -
- men ni måste börja bete er som en ledare.
Men det gör jag ju.
Jag är otillgänglig.
Jag är lika otillgänglig för er som er egen president är.
Ni har mitt samtycke, general.
Vi vet båda hur ihålig denna gest är, men -
- tack för att ni inbjuder mig att delta i det stora spektaklet.
Och lycka till.
Jag önskar er stor framgång.
Lycka till ikväll, Glen.
Vem har talat om det för dig?
Jag menar bara -
- vad du än tänker göra ikväll, -
- lycka till med det.
Dra åt helvete, Pat.
Glen? Glen.
Vad är det?
Jag vill bara be om ursäkt.
Jag sa att det här inte slutar med nån segerparad.
Jag hade fel. Jag pratade smörja.
Jag ville avsluta samtalet med en kärnfull replik.
Det kommer att bli tusentals parader.
Tusentals över hela Amerika.
Men inte för dig.
Det var också kärnfullt, men sant.
Dra åt helvete!
Uppfattat.
Vad gällde det där?
Ingenting. Nu åker vi till Kandahar. Vi har ett krig att vinna.
Okej, hör på.
Det här kommer att bli tufft.
Jag tänker inte hymla om det.
Det här blir tufft.
Det blir det tuffaste uppdraget ni nånsin kommer att vara med om.
Nu gäller det.
Marjah är talibanernas hemmaplan.
Det kommer att finnas vägbomber överallt.
Vi kommer att möta deras bästa mannar.
Och de kommer att vara förberedda.
De vet att vi kommer.
De har vetat det i flera veckor. Så ha inga illusioner.
Det kommer att bli blodigt.
Vi kommer att mista soldater.
Jag tänker inte ljuga för er om det. Soldater kommer att dö.
Men om ni är alerta och uppmärksamma, -
- om ni tror på er egen förmåga, -
- om ni tror på förmågan hos era kamrater, -
- kommer ni att gå segrande ur det här!
Jag tror på er!
Jag vet vilka ni är!
Ni är stolta medlemmar av den tuffaste jävla arméstyrka -
- världen nånsin har sett! Bär med er den vetskapen.
Och gör det med stolthet! Förstår ni?
Förstår ni?
Just det.
Jag ber nu fältprästen att leda oss i bön.
Tack, kapten.
Låt oss be!
Allsmäktige Gud, när dessa marinsoldater nu förbereder sig för strid, -
- ber vi att din helige Ande ska leda dem.
Liksom du krossade Jerikos murar, -
- liksom du lät din vrede regna över filistéerna, -
- liksom du krossade hettiterna -
- och hämnades på de rättfärdigas alla fiender, -
- må din mäktiga hand vara med dessa män och göra deras seger säker.
Var med dem, mäktige Gud.
Framåt.
Vad tänker du på?
Vi får se hur det här går.
Den oknäckbara nöten.
Om nån kan knäcka den, så är det du.
Du kommer att klara det här.
Ja.
Du är en dödsmaskin.
Du är terroristjägaren.
Minns du?
Du är Big Glen.
Du är Glenimal.
Tack, general.
Vem är hungrig? Jag vill äta upp getfan.
Jösses.
Farrenberg.
Framåt!
- Kontakt framåt! - Mot väggen!
- Farrenberg. - Inte för nära. Bort från väggen. Nu!
- Fan! - Där borta, klockan 12!
Cole! Cole!
Han är inte kombattant förrän jag ser ett vapen.
Fan! Tror du att han är ute och morgonjoggar?
Vi går mot huset där borta.
Vi ska fixa det här. Cutter. Du, Song, Carroll och Trey, -
- avancera och få in oss. Vi ger täckeld.
Afghanerna går in först.
Trey! Du tar med dig de två första killarna. Uppfattat?
Ni två, res er! Upp, för fan!
Vi går in.
Kom igen!
Säkrat.
Upp med karbinen.
Vi är redo att avancera.
Kom igen!
Kom igen. Framåt!
Za, za, za, din jävel!
Din feta jävel!
Rör på benen!
Framåt!
Till höger!
- Säkrat! - Okej!
Säkrat överallt!
Okej. Farrenberg, framåt!
Framåt. Gå in.
Okej.
Hör på. Vi ska ta oss upp på taket och ta reda på var vi är.
Cutter, Cole, ni följer med mig.
- Ni andra stannar här. Uppfattat? - Uppfattat.
Vi går upp!
Jag ser rörelse, klockan tolv.
Cirka 300 meter, två killar på taket.
- Är de beväpnade? - Vet inte.
- Enkel fråga. Ser du nåt vapen? - Nej.
Du frågade om de är beväpnade.
- Svaret är att jag inte vet. - Klart att de är.
Varför annars kuta omkring?
Jag vet inte. Jag förstår mig inte på det här jävla folket.
Vi måste se deras vapen.
- Är du skadad? - Fan!
- Jag är skadad! - Var?
Mina ögon.
- Kan du öppna dem? - Vad händer?
- Ingen fara. Han fick skit i ögonen. - Hör ni!
- Cutter, kom hit, för fan! - Fan!
Det är bara vatten.
Hit med 203:an.
- Trey, var still! - Ge hit vapnet!
Ortega! Vad pågår där? Vad fan pågår?
Skydd!
Fan.
För kort!
Fan.
Igen!
För kort!
En till!
Fullträff!
Bra gjort, Cole.
Bra skjutet, killar.
- Farrenberg, är du skadad? - Nej.
- Är du skadad? - Ingen fara. Fan.
- Nej, nu jävlar! - Cole, vart ska du?
- Vart ska du? - Dra åt helvete!
- Korpral, vad pågår? - Vart ska du?
- Håll käften! - Vänta, Cole!
- Cole! Kom tillbaka hit! - Cole!
Vad i helvete? Vart är du på väg?
Vart ska du ta vägen?
- Fan, Cole! - Kom tillbaka, Cole!
Cole!
Det går långsamt. Det är fullt av vägbomber.
Plutonerna sitter fast, -
- och den andra begär förstärkning.
- Ge mig lite goda nyheter. - Jag försöker. Det är otydligt.
Jag vill inte att det står "fiasko" i rubrikerna imorgon.
Tänk inte på rubrikerna.
Vi har civila dödsoffer.
Vi har civila dödsoffer i sydöstra delen av staden.
Det är killarna från Sasquatch.
Cutter, ta reda på vilka de är. Jag vill veta vilka de är.
Hur då?
Låt en afghansk soldat prata med dem.
De här talar för fan pashto. Det gör inte de afghanska soldaterna.
Jag vet inte. Lös det.
Vad i helvete...
Cutter ställer till det.
- Vad säger han? - Han känner inte rebellerna.
De tog över hans hus. Han kunde inget göra.
Skitsnack. Vi släppte ju flygblad och sånt.
Han borde inte vara kvar. Varför är du kvar här?
Han har ingenstans att gå. Han har ingen fru. Han vill inte lämna sina getter.
Han talar sanning, säger han. Genomsök huset. Ni finner inga vapen.
Vänta.
Farrenberg? Farrenberg!
- Här är jag! - Kom hit!
Vi ger honom pengar.
- Menar du allvar? - Ja.
Ge mig... Öppna påsen, för fan.
- Vad är det där, 2500? - Ja.
Ge mig en bunt.
Jag heter general Glen McMahon. Å koalitionsstyrkornas vägnar -
- vill jag be om ursäkt för er förlust här idag.
Pengarna sergeant Ortega gav er, kan inte ge er familjen tillbaka.
Men kanske kan de hjälpa er att återuppbygga, för det är hela syftet här.
Och ge er den trygghet ni behöver för ett långt liv i välgång.
Vägar och skolor och sen jobb, -
- så att ni kan föda era familjer och ha mat på bordet.
Talibanerna ger er inga jobb.
Talibanerna vill inte hjälpa er. Bara vi kan hjälpa er.
I USA har vi ett talesätt...
"Man kan inte göra en omelett utan att knäcka några ägg."
Jag förstår att det ibland kan vara svårt att se den hjälpande handen, -
- bland alla vapen och främmande män och hela röran.
Men jag försäkrar er, det här är den hjälpande handen.
Det är den hjälpande handen.
Just det.
Han säger att han gillar vägar och skolor, men när ni ger er av -
- betyder det ingenting. Allt kommer att raseras.
Och för varje dag ni är här, desto värre blir det när ni ger er av.
Så ge er iväg nu, snälla.
Snälla.
Jag förstår er oro. Det gör jag.
Därför gör vi allt vi kan för att skapa fred -
- och träna upp era egna afghanska trupper.
Så att de kan uppehålla er säkerhet -
- långt in i framtiden.
Snälla, ge er iväg nu.
Dragonfly, Spartan Two här. Vi är redo att köra.
Kör hårt, pojkar!
Döda de jävlarna! Käka upp dem!
YPPERLIGHET
MYTER & MAGI I MODERNT LEDARSKAP
Jösses, Willy. Vad är klockan?
Det är jag, chefen.
Förlåt att jag väckte er.
Vi har ett problem.
Den där Rolling Stone-artikeln kom ut, och den är inte bra.
Det står att vi snackar skit om vår president.
Och vår vicepresident.
Att vi saknar stöd från våra koalitionspartners.
Och att vi söp loss i hela Europa.
I princip en jävla supresa. Över hela Europa.
Jag vet inte hur det här funkar juridiskt. Inget han skriver är ju lögn.
Jag ska ringa till chefredaktören -
- och se om de kan göra nåt. Jag vet inte vad det skulle vara.
Kontentan är att det här är illa.
Det är riktigt illa. Nu är det skadebegränsning som gäller.
Hör ni... Är det verkligen så illa?
Visst, det är mustigt och så. Men -
- det är ju Rolling Stone. De är hippa.
Och ni... Ni är ju kraftkarlarna.
Ni är där ute -
- och får saker uträttade på ett färgstarkt sätt.
- Ja, Little, din idiot, det är illa. - Det var en dålig idé från början.
Varför du drog på dig uppmärksamhet så här...
- Simon, håll käften! - Jag tänker inte hålla käften!
Den här röran är ditt fel.
Du skapade den.
Du inbjöd den här Cullen, och du konsulterade inte mig!
Konsulterade inte? Skojar du? Vi pratade ju om det.
Får jag hans nummer?
- Vems? - Den jävla Cullen. Ge mig hans nummer.
- Glöm det. - Varför?
Du är ju sjövild! Du är helt galen!
Skulle det här vara galet?
Vänta bara!
- Peter! Lugna dig! - Lugna dig själv för fan!
Duckman!
Jag slår ner dig om du inte lugnar dig.
Du får gärna försöka, gamling. Kom igen!
Lugna ner er, killar.
Det är nog kört för mig.
Så -
- gör mig en tjänst, och -
- var snälla mot varandra.
- Sir. - Ja, sir.
DUBBELT SOMMARNUMMER ROLLING STONE
OBAMAS GENERAL VARFÖR HAN FÖRLORAR KRIGET
Dick.
Glen.
Presidenten vill träffa dig i DC.
Du måste flyga i eftermiddag.
- Okej. - Okej.
Andy.
Badi.
Okej. Nu åker vi, Willy.
Utgå.
- Behöver ni nåt, chefen? - Nej. Men tack, Willy.
Ska jag verkligen inte följa med er?
Jag klarar mig, Willy.
- Tack. - Jaha.
Glen fick äntligen tala med presidenten.
Han hade väl önskat ett annat innehåll i samtalet än att bli avskedad, men, tja, -
- det här var väl ännu en sida i historieböckerna.
Det var rätt spännande för mig.
Fast även om jag hade hoppats -
- att min artikel skulle göra skillnad, så gjorde den inte det.
Det blev bara ännu en historia om en kändis som faller.
Det hade varit trevligt om samtalet efteråt -
- hade handlat om misslyckandet med kontrauppror, -
- eller varför vi verkar vilja vara i krig hela tiden, -
- eller att vi kanske skapar fler fiender -
- när vi påstår att vi håller Amerika säkert.
Det hade varit fint om det hade fått nån viktig person att fråga -
- vad allt det här säger om oss.
Men den enda frågan folk ville ställa var:
"Varför i helvete pratade Glen McMahon med en reporter från Rolling Stone?"
LEDARSKAPSIDEAL
Vilket onekligen är en bra fråga.
Hursomhelst, i frånvaro av nån riktig självrannsakan, -
- vad gjorde vi?
Tja, självklart så avskedade vi Glen och tog in en ny kille.
Och den nya killen -
- var Bob.
INSPIRERAT AV BOKEN "THE OPERATORS" AV MICHAEL HASTINGS
Undertexter: Bengt-Ove Andersson